Downloaded From www.AllSubs.org
MAIJA POPPANEN
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
Kun katolle nouset, pidä lakistas kii
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
On mies siellä musta ja naurava suu
Chim chimeney chim chim cheree
Chim cher...
Rum diddly-diddly-diddly rum diddle-die Rum diddly-diddly-diddly rum diddle-die
Arvoisa herrasväki! Hassuja runoja joka lähtöön.
Ne sepitetään silmienne edessä.
Aloitetaanpa!
Tulkaa vain tännepäin ja kuunnelkaa
On konstaapeli vastuuveli. Miten se rimmasi?
Mulla on runo neidille myös
Neidin taas nähdä saa puistossa kera Antun.
Terve, Anttu.
Aa, rouva hyvä, mä tarinan tuon
Tyttärenne oli pikkuisenne - mut ei ennee.
Rouva Persikka...
Niin?
Tuuli viestii, mä tunnen sen
Ja kertoilee sumu, mä odottelen
Tapahtumassa on pian jotakin
En arvata saata, miten nyt käy
Ja tiedän
Se ollut jo on ennenkin
Anteeksi. Mihin minä jäin?
Kiitoksia joka iikalle tuesta.
Kiitos, neiti Leivo.
Jestas!
Kiitos vain. Olette itse anteliaisuus.
Ei maksua.
Tekös siinä olette? Terve.
Kirsikkatie 17, niinkö?
Selvä on. Tulkaapa mukaan.
Tämä on Kirsikkatie.
Oikein mukavaa seutua.
Numero 17 on pienen matkan päässä.
Tässä komeassa rakennuksessa -
asuu amiraali Poiju, joka palveli laivastossa.
Hänen talonsa pitää aina olla tiptopkunnossa.
- Onko tykki valmis? - Latingissa on.
Kolme minuuttia ja kuusi sekuntia.
Amiraali on kuuluisa täsmällisyydestään.
Maailmalla on Greenwichin aika -
mutta Greenwichillä on amiraali Poijun aika.
Kuis hurisee, amiraali?
Hyvää päivää, nuori mies. Minne matka?
Numeroon 17. Tämä väki haluaa nähdä sen.
Merkitkää se lokikirjaan.
Varokaa, nuori mies.
Numerossa 17 ovat näkyvissä myrskyn merkit.
Myrsky riehuu sielläpäin.
Tattis. Pidän silmät auki.
Perillä ollaan: Kirsikkatie 17.
Täällä asuu herra Yrjö Pankki.
Jopas jotakin. Amiraali tiesi.
Myrsky tosiaan riehuu numerossa 17.
Jätä hänet rauhaan.
Minä sinulle näytän. Älä yritä estää häntä.
Hyvä vain, jos lähtee.
En koskaan pitänyt hänestä.
Minä saan lapset niskoilleni, jos lastenhoitajaa ei ole.
Hän ja hänen herraskaiset tapansa -
ja hapan ilmeensä.
En jää tänne enää hetkeksikään,
vaikka saisin kristikunnan jalokivet.
- ÄIkää menkö, Kaisa-neiti! - Pois oven edestä!
Mitä sanon herralle lapsista?
Viis minä siitä.
Ne riiviöt karkasivat viimeisen kerran.
Etsittekö eläintarhasta?
Tiedättehän Annan ja Mikon.
Onkohan leijona syönyt heidät?
He kiertelivät aina häkkiä.
Olen sanottavani sanonut. Tähän taloon en palaa.
Eläköön! Älä vain kompastu mennessäsi.
ÄIkää nyt, Kaisa-neiti.
Rouva Pankki tulee kotiin.
Tytärtemme tyttäretkin yhtyy kuoroon kiitosmielin
Eespäin! Naiset kunniaan!
Iltaa, Kaisa-neiti ja Elli.
Kokous oli loistava!
Rouva Viisperä-Älynen kahlitsi itsensä pääministerin vaunuihin.
- Olisittepa nähnyt... - Haluaisin puhua.
Rouva Kaisla lauloi -
ja heitteli lehtisiä matkalla selliin.
Olen aina tehnyt parhaani...
Kiitos. Olette yksi meistä.
On sotajoukkomme peloton
Ja päämäärämme tasa-arvo on
Vaikk miestä palvoo nainen itsekseen
Tietää, että joukossa se tyhmyys kasvaa
- Rouva Pankki... - Heitämme eilisen kahleet pois
Siskot, nyt aika jo taiston ois
Tytärtemme tyttäretkin
Yhtyy kuoroon kiitosmielin
Eespäin! Naiset kunniaan!
En halua loukata, mutta...
Kensington ja Billingsgate saa kuulla viestin tään
Jo kaikkialla maassamme, sisaret, nähkää!
Jo riittää eriarvoisuus ja miesten määräntä
On äänioikeus naisten meille seikka tärkeä
On määränpäänämme tasa-arvoinen maa
Sen puolesta nyt siskot siis taistelkaa
Pelätä ei!
Saisinko sanoa sanasen, rouva Pankki?
- Näin heitämme eilisen kahleet pois - Rouva Pankki.
Siskot, nyt aika jo taiston ois
Tytärtemme tyttäretkin
Yhtyy kuoroon kiitosmielin
Eespäin!
Mitä nyt, Kaisa-neiti?
Minulla on teille asiaa.
Missä lapset ovat?
He eivät juuri nyt ole täällä. He ovat taas kadonneet.
Olettepa huolimaton.
Jo kolmas kerta viikon sisällä.
Neljäs. Mittani on täysi.
- En halua puhua pahaa lapsista... - Milloin he tulevat kotiin?
En tiedä. Voisinko saada palkkani?
Ette kai lähde pois? Mitä herra Pankki siitä sanoisi?
Herra Pankki suuttuu jo siitä, että lapset ovat kateissa.
Pane nämä pois, Elli. Herra Pankki ärsyyntyy taistelustamme.
Kyllä, rouva.
Pyydän teitä harkitsemaan vielä.
Ajatelkaa lapsia. Ajatelkaa herra Pankkia.
Hän alkoi juuri tottua teihin.
Asemiin!
...neljä, kolme, kaksi, yksi - tulta!
- Minä pyydän... - Palkkani, kiitos.
- Olitteko etuajassa, amiraali? - Olin prikulleen ajassa.
Mitä talousmaailmaan kuuluu?
Pelkkää hyvää. Raha on vakaa, luottojen määrä kasvaa -
ja koko maailma ihailee Englannin puntaa.
Hyvä mies.
Miltä siellä näyttää?
Tuuli yltyy ja ilmanpaine laskee.
- Näyttää pahalta. - Hyvä, hyvä.
En yllättyisi, jos joutuisitte itsekin huonon sään armoille.
Kuulitteko?
Iltaa, Kaisa-neiti. Tuo varmaan painaa. Saanen auttaa.
Teillä on sievä hattu.
Mä tunnen tyytyväisyyttä syvää
Kuin kuningas ylväänä ratsaillaan
Kiitos.
Kun jälkeen päivän raadannan taas palajan
On elämä tää mallillaan
- Lapset... - Niin, niin.
Ain ajallain kun riennän mä kotiin
Oon ovellain mä yks yli kuus
Tohvelit, sherry, piippu myös siis kaks yli kuus
On onnellista elämä
- He ovat kateissa. - Hienoa, hienoa.
On suurenmoista kokea tää aika kun
Kuningas maata johtaa, maa tää miesten on
Hallitsen valtakuntaa, on kotini linna
Kohtelen alaisia, palvelijoita, lapsia, vaimoa
Lujalla mutta hellällä kädellä
Mä perilliseni seuraavaksi kohtaan
On heidät valmisteltu nukkumaan
Mä hieman päätä taputan ja sänkyyn hoputan
Ah, herttaista on elämäin
- Missä lapset ovat? - He eivät ole täällä.
Tietysti he ovat täällä. Missä muuallakaan?
- En tiedä, Yrjö. - Etkö tiedä?
He ovat kateissa. Kaisa-neiti etsi kaikkialta.
Hoidan asian välittömästi.
Yhdistäkää poliisille.
Ei tässä poliisia tarvita. Tosiasiat...
Älä sotke juttua tosiasioilla.
Vain yksi asia on varma: Kaisa-neiti on epäonnistunut tehtävässään.
Hän tuotti pettymyksen. Hän saa luvan...
Jättikö hän meidät?
Jätti. lhan äsken.
Täällä on Yrjö Pankki.
Kirsikkatie 17. Asia on kiireellinen.
Lähettäkää tänne poliisi.
Poliisi on täällä.
Sepä kävi äkkiä. Palvelu on loistavaa.
Kiitoksia paljon. Kuulemiin.
Käykää sisään, konstaapeli.
Partioin puistossa -
ja löysin kadonneita arvoesineitä. Ne lienevät teidän.
Arvoesineitäkö?
Tulkaahan nyt.
- Anna ja Mikko. - Älä hempeile, Vilma.
ÄIkää olko turhan ankara. He ovat kävelleet pitkään.
Tulkaa heti tänne, lapset.
- No? - Anteeksi, että kadotimme hoitajan.
- Oli tuulista. - Leija oli meille liian vahva.
Voi sanoa, että leija karkasi eivätkä lapset.
Kiitos, konstaapeli. Selviän itse.
Leija ei ollut hyvä. Teimme sen itse.
Sinähän voisit auttaa meitä.
Leijat ovat oikukkaita.
Juuri viime viikolla...
Kiitos, että toitte lapset kotiin.
Saatte varmaan keittiöstä purtavaa.
Kiitos, herra. Palaan virkatehtäviini.
Kiitos, konstaapeli.
Näkemiin, neiti. Rouva. Näkemiin, herra.
Vai vielä purtavaa...
Olen todella pahoillani. Haluat varmaan puhua asiasta.
Niin tosiaan haluan.
Elli, vie Anna ja Mikko yläkertaan.
Kyllä, herra.
Tiesinhän minä. Minähän täällä aina saan kaiken tehdä.
Minäpä minä.
Ei täällä tarvita ahkeraa aputyttöä -
vaan eläintarhanhoitaja.
Minä luulin, että Kaisa-neiti -
pitäisi lapset kurissa. Hän oli niin vakava ja äreä.
Älä sekoita tehokkuutta maksavaivoihin.
Yritän onnistua ensi kerralla.
Hoitajia on ollut kuusi.
Kaikki ovat olleet epäpäteviä.
Niin.
Hoitajan valitseminen on tärkeää.
Se vaatii näkemystä, arvostelukykyä ja ihmistuntemusta.
Luulenpa, että on parasta,
että valitsen itse seuraavan henkilön.
Tekisitkö sen?
Kunnon lastenhoitajan etsimiseen täytyy paneutua.
Panemme ilmoituksen sanomalehteen. Kirjoita muistiin.
- Totta kai. - Halutaan... Ei - kaivataan.
Lastenhoitaja, tiukka, kunniallinen, ei höpötyksiä.
Kaitsija lasten on komentaja
On tulevaisuus hällä hoidossaan
Siis tarvitsemme henkilön, ken säännöstön
Sekä käskyt pystyy antamaan
- Kirjoititko sen? - Joka sanan.
Täsmällisyys on pankissa tarpeen
Kodissakaan siit tingitä ei
On kuri, säännöt ynnä muut rakennuspuut
Näit ilman anarkiaa, katastrofin, häiriön
Ja sotkun pahan aiheuttaa
Loistavaa, Yrjö. Sanomalehti ilahtuu tästä.
- Isä... - Niin?
Juttelimme asiasta ja olemme pahoillamme siitä, mitä teimme.
Sietääkin olla.
Teimme väärin, kun karkasimme.
Niin teitte.
Haluamme tulla toimeen uuden hoitajan kanssa.
Sepä järkevää. Saattekin auttaa.
Me laadimme ilmoituksen.
- Mistä? - Uudesta lastenhoitajasta.
- Kirjoititte... - Meidän pitää kuunnella.
- Sanoit, että saamme auttaa. - Hyvä on.
"Halutaan lastenhoitaja ihanille lapsille."
"lhanille"... Noinkohan?
Hoitajaks jos meille tuutte
Luonteeltanne reipas ootte
- Anna, minä en... - Kauniskin, näpytön
- Minä kirjoitin tuon. - On osattava pelit, leikit
Olethan hauska, kiireetön
Kiltti sekä myös suloinen
- No voi hyvänen... - Älä.
Tuothan meille parhaat karkit
Keskityt lauluihin, huviretkiin
Ethän ole äreä
Älä tuputa meille velliä
Rakastat kuin omiasi
Ei haise sussa kölninvesi
Minä kirjoitin tuonkin.
Jos toru et tai määräile
Me puolestamme lupaamme
Emme piilota rillejäsi, ettet nää
Ja sammakko sänkyysi laittamatta jää
Tulethan pian?
Kunnioittavimmin
Anna ja Mikko Pankki
Kiitoksia paljon.
Tämä höpsötys saa nyt riittää.
Menkää takaisin huoneeseenne.
He yrittivät auttaa. He ovat vasta lapsia.
Tiedän sen, Vilma.
Onneksi päätin hoitaa asian itse.
Leikkejä, lauluja ja karkkia... Naurettavaa!
Olen täysin vakuuttunut, että nyt on aika toimia.
Yhdistäkää Timesin toimitukseen. En tiedä numeroa!
Olet aina niin tehokas.
Täällä puhuu Yrjö Pankki, Kirsikkatie 17.
Haluaisin ilmoituksen lehteen.
- Onko tykki valmis? - Latingissa on.
Antakaa raportti, herra Kompassi.
Tuuli näyttää kääntyneen.
Niin näyttää.
Herra amiraali!
Paapuurin puolella on jotain tekeillä.
Onpa kamalan näköistä porukkaa!
Ulkona on liuta lastenhoitajia. Päästänkö sisään?
Sanoin kahdeksalta, ja kahdeksaan odotamme.
Vielä 12 sekuntia.
- 10, 9... - Asemiin!
Seitsemän, kuusi, viisi, neljä,
kolme, kaksi, yksi!
Kello on nyt kahdeksan.
Kyllä, herra.
Olenhan sanonut, etten pidä hoputtamisesta, Elli.
En tajua. Emmehän me tuollaisia hakeneet.
Katso, Mikko!
- Onkohan se noita? - Noidilla on luudat.
Siinä hän on. Hän on nähnyt ilmoituksemme.
Hänellä ei ole näppyjä.
Voit nyt pyytää heidät sisään yksi kerrallaan.
Kyllä, herra.
- Voitte tulla sisään yksi kerrallaan. - Kiitos.
Oletteko Anna ja Mikko Pankin isä?
Tietysti olen.
Saanko nähdä suosituksenne?
En ikinä anna suosituksia.
Se on vanhanaikaista.
Niinkö? Katsotaan sitten.
No niin. Vaatimukset.
Kohta yksi: reipas mieli.
En ole ikinä hapan.
Kohta kaksi: näpyttömyys.
Sehän on selvää.
Kohta kolme: pelit ja leikit.
Lapset pitävät varmasti leikeistäni.
Mistä saitte paperin? Minähän revin sen.
Anteeksi. Kohta neljä: kiltteys.
Olen kiltti mutta hyvin tiukka.
Onko teiltä kadonnut jotain?
Tuo paperi. Luulin, että...
Olettehan Yrjö Pankki?
Haettehan lastenhoitajaa?
- Yrjö Pankki... - Hyvä on sitten.
Revin sen, taitoin kahtia, revin toisenkin kerran ja heitin sen tuonne.
Anteeksi, oletteko sairas?
Toivottavasti en.
Puhutaan palkasta. Se ei selviä ilmoituksesta.
Ei selviä.
Asiasta pitää sopia selvästi.
Ehdottomasti.
Haluan joka toisen tiistain vapaaksi.
Taitaa olla viisainta sopia koeajasta.
Saatte viikon aikaa. Sitten tiedän.
Menen nyt tapaamaan lapsia. Kiitos.
Sulje suusi, Mikko. Et ole turska.
ÄIkää seiskö siinä toljottamassa.
Kipin kapin!
Yrjö.
Mitä ihmettä sinä teet? Etkö haastattelekaan hoitajia?
- Kyllä vain. - Valitsitko jo jonkun?
- Asia on hoidettu. - Missä hän on?
Lastenhuoneessa tietenkin. Panin hänet heti töihin.
Oletpa taitava. Minä olisin sotkenut koko asian.
Onko hän juuri sellainen kuin toivoimme?
Kaikki tapahtui aika nopeasti.
Onko hän tiukka, osaako hän komentaa -
ja kasvattaa lapsiamme?
Kuulepa, Vilma, minä uskon niin.
Minä uskon niin.
Käske sitten Ellin lähettää muut pois.
Muutko?
- Elli! - Niin, herra?
Sano muille hakijoille, että paikka on täytetty.
- Muilleko, herra? - Niin, muille.
Montako hoitajaa tänne muka tarvitaan?
Paikka on täytetty.
Huone ei ole kovin siisti.
Se muistuttaa karhunpesää.
- Sinulla on hassu laukku. - Se on mattoa.
- Onko sisällä mattoja? - Se on tehty matosta.
Tämä on sinun huoneesi. Ikkunasta näkee puistoon.
Ei tämä mikään kuninkaanlinna ole.
Täällä on kuitenkin puhdasta.
Kyllä tämä kelpaa.
Pitää vain hiukan sisustaa.
Aloitetaanpa alusta.
Hatun paikka on hattutelineessä.
Tämä ei kyllä kelpaa.
Minä haluan nähdä koko naaman kerralla.
Laukkuhan oli tyhjä.
Ulkonäkö voi pettää.
Se pätee mattolaukkuihinkin.
Kaunis näky ilahduttaa aina.
Valoa saisi ehkä olla enemmän.
Häntä täytyy pitää silmällä. Hän on juonikas.
Hän on ihana.
Noin on parempi!
Katsotaanpa...
Onpa outoa. Pidän sitä aina mukana. Täytyyhän sen olla täällä.
- Minkä? - Mittanauhan.
- Mihin tarvitset sitä? - Haluan mitata teidät.
Kylläpä tämä on kummallista. Se on varmasti täällä.
Täällä se on.
Hyvä juttu. Tulkaapa tänne. Nopeasti.
Nosta pää pystyyn, Mikko.
Niin kuin luulinkin: "Äärimmäisen itsepäinen ja epäilevä."
- Enkä ole. - Katso itse.
"Äärimmäisen itsepäinen ja epä..."
Epäilevä.
Nyt on sinun vuorosi, Anna.
"Taipumusta kikatukseen, ei siivoa jälkiään."
Entä sinä itse?
Hyvä on. Pidä kiinni tästä.
Aivan: "Maija Poppanen, erinomaisen täydellinen kaikin tavoin."
Maija Poppanen. Onpa ihana nimi.
Kiitos. Olen aina pitänyt siitä.
- Aloitetaanko sitten? - Mikä?
Ettekö toivoneet ilmoituksessanne leikkejä?
- Kyllä. - Tuumasta toimeen.
Ensimmäinen leikki on "hyvin aloitettu on puoliksi tehty".
Se ei kuulosta hyvältä.
Eli "siivotaanpa lastenhuone".
Minähän sanoin, että hän on juonikas.
- Aloitetaanko? - Onhan se leikki, Maija Poppanen?
Se riippuu näkökulmasta.
Niin aina, jos siis muistathan, työ ilo elämän on vaan
Ja vaivaton yks kaks on homma näin
Ja kun sä ryhdyt tehtävään, voit käydä etsimään
Sen hauskan
Jonka työsi sisältää
Lääkkeen karvaan sä sokerilla
Makeaksi saat
Siis makeaksi saat, makeaksi saat
Pahan lääkkeen sä sokerilla makeaksi saat
Niin se maistuu parhaimmin
Ei ehdi punarintakaan levätä pesää laittaessaan
Kun varvut, nuoranpätkät kokoaa
Ja vaikka työhön syventyy, se sirkuttaa vain ti-ti-tyy
Ja työ näin joutuisammin valmistuu
Lääkkeen karvaan sä sokerilla makeaksi saat
Siis makeaksi saat, makeaksi saat
Pahan lääkkeen sä sokerilla makeaksi saat
Niin se maistuu parhaimmin
Kukista kuljettavat mehiläiset mettä kennoihin
Eivät uupua ne taida laisinkaan
Koska ne saavat siemauksen kukasta myös itselleen
- Ja näin - Ja näin
- Ei vain - Ei vain
Työ uuvuta se lain
Röyhkeää.
ÄIkää vitkastelko.
Haluan ulos!
Se oli oikein...
Kiitos.
Joko te lopetitte?
Kiitos.
Tämä riittää. Pukekaa hatut ja takit.
Lähdemme puistoon ulkoilemaan.
Haluan siivota vielä.
Ei makeaa mahan täydeltä.
Voisitte näyttää paremmaltakin,
mutta aikaahan on.
Kipin kapin! Ja matkaan nyt!
Lääkkeen karvaan sä sokerilla makeaksi saat
Siis makeaksi saat, makeaksi saat
Pahan lääkkeen sä sokerilla makeaksi saat
Niin se maistuu parhaimmin
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
Näin mieluisa homma se näin
Onnistuu
Hei, taiteen ystävät!
Mä liidulla kuvia raapustan vaan
Siis taiteilijaksi
Mua nimittää saa
Minä itse ne tein ja ne tein itsellein
Eivät ne museoon kelpaa,
mutta ovatpahan jotain.
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
Kun maalailee näin itsekin innostuu
RANNALLA
Ei korvausta, maksua anele suu
Mut lakkini kolikostas ilostuu
KAIKKI LAHJOITUKSET TERVETULLEITA
Odota! Älä liiku.
Älä liikahdakaan.
Pysy ihan paikallasi.
Tuon siluetin tuntisin missä vain. Maija Poppanen!
Hei taas, Perttu. Tunnethan Annan ja Mikon.
Näin heidät viimeksi jahtaamassa leijaa.
Maija Poppanen vie meidät puistoon.
Eikä muuten taatusti vie. Muut hoitajat vievät puistoon.
Maija Poppasen kanssa päätyy ihmeellisiin paikkoihin.
Ja silmänräpäyksessä -
alkaa tapahtua kummia.
En ymmärrä, mistä puhut.
Maija suunnittelee varmaan -
iloista lomapäivää jossain.
Jotain tämän tyylistä kenties.
"Sauvomista Thamesillä."
Se on aina hieno retki.
Tai käykö sirkus ja leijonat ja tiikerit?
Maailmankuulut taiteilijat -
esittävät kuolemaa uhmaavia temppuja.
Tuo on ihana! Menisin mieluiten tuonne.
Eikö olekin kaunis? Se on tyypillinen -
englantilainen maalaismaisema.
Kuvassa ei näy, että tien päässä -
kukkulan takana on tivoli.
En näe missään tietä.
Eikö tietä ole?
Pannaanpa tähän pikkuisen lisää.
Ja tähän vielä vähän.
Maalaistie käy matkustamiseen ja seikkailuihin.
Mennäänkö, Maija Poppanen?
Eikö olekin kaunis paikka?
Ei vitkutella. Kukaan ei näe.
Ole kiltti, Maija Poppanen!
En aio tehdä itseäni naurunalaiseksi.
Teen sen sitten itse.
- Minkä? - Taion hiukan.
Se käy helposti.
Katsotaanpa... Ensin ajatellaan.
Isketään silmää.
Räpsytetään silmiä kaksi kertaa.
Suljetaan silmät ja hypätään.
Pitäisikö tapahtua jotain?
Älä puhu roskaa, Perttu.
Miksi aina mutkistat asioita?
Ota minua kädestä, Mikko.
Yksi, kaksi...
Maija Poppanen, näytätpä kauniilta.
- lhanko totta? - Takuulla.
- Olet kuin ensi kertaa tavatessamme. - Olet itsekin komea, Perttu.
Sanoit, että täällä on tivoli.
Se on kukkulan takana.
Tule! Kuulen karusellin!
- Terveisiä Pertulta! - ÄIkää sotkeko piirustusta!
Kauniimpaa olla voi ei
Kevätsää huoleni vei
On kuin mä lentäisin
Lopeta pelleileminen, Perttu.
Voiko ruoho kasvaa vihreemmin?
Taivas sinisin
Mä vietän oivan lomapäivän varmaan
- Maijan kanssa nauraa saa - Olet ihan entiselläsi.
Arkipäivän tavallisen harmaan
Maija voi sen kirkastaa
Kaikkea sitä.
Oi, täällä onnenaurinkoinen paistaa
Lintusille kukat hymyilee
Kun Maija tanssiin vie, käy onneen tie
Ja syömmein muuttunut kai rummuks lie
Olet ihan hupsu!
Vietän oivan lomapäivän varmaan
Kun Maijan armaan kanssa olla saan
Vietän oivan lomapäivän varmaan
Maijan kanssa nauraa saa
Arkipäivän tavallisen harmaan
Maija voi sen kirkastaa
Oi, täällä onnenaurinkoinen paistaa
Lintusille kukat hymyilee
Kun Maija tanssiin vie, käy onneen tie
Ja syömmein muuttunut kai rummuks lie
Vietän oivan lomapäivän varmaan
Kun Maijan armaan kanssa olla saan
- Kiitos. - Eipä kestä, Maija Poppanen.
Saan oivan päivän kanssasi sun viettää
- Oot harvinainen herrasmies - Katoavaa rotua.
Suonissasi siniveri kiertää
- Jalosukuinen, kenties? - Kaikkihan sen tietää.
Sua mainen hyöty kiinnosta ei lainkaan
On tunnusmerkkis kärsivällisyys
Totta.
Ei huolet paina lain kun rinnallain
Tuo kiltti ystäväni kulkee vain
Saan oivan päivän kanssasi sun viettää
Niin oiva lomapäivä kanssas sun
Tarjoilija!
Mikä nyt maistuisi?
No, jos vadelmajää maistuis aluksi tää
Ja kakku kera teen
- Talo tarjoaa - Nyt tilata
Voi mitä haluaa
Olette ystävällisiä.
- Saat mitä vain, Maija Poppanen. - Olet suosikkimme.
Aivan niin.
On totta että Mavis ja Sybil he kilvassa voittaa
Prudence ja Gwendolyn loistaa
Phoebe on kaunis, Maude ihanainen
- Janice? - Felicia?
- Lydia? - Viehättävä
Cynthia loistaa, Vivian myös Stephanie sekä Priscillakin
- Veronica - Millicent
- Agnes - Ja Jane
Hilpeätä seuraa ovat he
Dorcas, Phyllis ja Glynnis myös aina onnistuu huvitustyös
Mut lumoavin ja ihanin
On Maija Poppanen suloisin
Kun Maija tanssiin vie, käy onneen tie
Ja syömmein muuttunut kai rummuks lie
Vietän oivan lomapäivän varmaan
Kun Maijan armaan kanssa olla saan
Meillä on ihan oma karuselli!
Ei yhtään hullumpaa -
ellei ole menossa minnekään.
Kuka väittää, ettemme mene minnekään?
Vahti!
Hetki vain, Maija Poppanen.
Kiitoksia.
Maija Poppanen on johdossa.
Anna on toisena ja Mikko kolmantena.
Minun hevoseni on nopein.
Kuulitko? Tuohan oli haaste.
Niin sitä pitää! Etkö pääse kovempaa?
- Vauhtia! - Ei niin lujaa, Mikko.
Käyttäydyt kuin lapsi, Perttu.
Anteeksi.
Ptruu! Kas noin, poju.
Me vain vähän huvittelimme.
Yritä käyttäytyä. Emme ole kilparadalla.
Seuratkaa minua.
- Huomenta. - Niinpä. Mitä?
Jopas nyt!
Oletko...koskaan...?
No en!
Kettu näkyvissä!
Juuri niin: kettu näkyvissä!
Kettu näkyvissäkö?
Herranjestas! Punatakit tulee taas.
Kettu näkyvissä! Kettu näkyvissä!
Kettu näkyvissä!
Oi voi.
Voi raukkaa. Mennäänpä apuun!
Pyhimykset auttakoot.
Jestas!
Kettu kiikarissa!
Tulehan tänne. Pitele kiinni.
No johan on. Tämähän on karusellihevonen.
Tulkaa vain, senkin hurtat! Hakkaan koko joukon!
Nopeammin, kaunokainen!
Anteeksi. Saanko mennä ohi?
Totta kai, rouva.
- Kiitos. - Eipä kestä, rouva.
Aika on erinomainen.
- Niin on. - Päivähän on mainio.
Kuinka mukavaa.
Hurraa. Hurraa. Hurraa.
Hurraa. Hurraa. Hurraa. Hurraa.
Olkaa liikkumatta. Katsokaa lintua.
Miltä tuntuu olla kilpailun voittaja?
- No tuota... - Saatte mainetta ja kunniaa.
Kyllä.
Ja kuvanne lehteen.
Olen tietysti iloinen.
Ja olette lisäksi valtavan kaunis.
En minä nyt niin...
Sanat eivät kai riitä kuvaamaan tätä.
Hyvät herrat.
Eräs sana kuvaa tätä hyvin.
- Eikö niin? - Kerro, mikä se on.
Hyvä on.
Siis superkalifragilistikekspialidousuus
Sanan kun tään sanot ei vaivaa heti vanhuus
Vaikka lausumiseen menee jo ikuisuus
Superkalifragilistikekspialidousuus
Um diddle diddle diddle, um diddle ay Um diddle diddle diddle, um diddle ay
No kun olin pieni aivan hiljaa olin vaan
Isä sanoi: tuo ei käy, nyt poika puhutaan
Sitten opin sanan, jolla aloin juttelun
Sanan kaikkein pisimmän nyt sulle lausun
Siis superkalifragilistikekspialidousuus
Sanan kun tään sanot ei vaivaa heti vanhuus
Vaikka lausumiseen menee jo ikuisuus
Superkalifragilistikekspialidousuus
Um diddle diddle diddle, um diddle ay
Hän maailmalla matkusti ja kaikki siellä ties
On sanan moisen lausuja kovin fiksu mies
Kun herttuan tai maharadzan kanssa juttelin
He sanan kuultuaan mut pyysi juhlihin
Siis superkalifragilistikekspialidousuus
Sanan kun tään sanot ei vaivaa heti vanhuus
Vaikka lausumiseen menee jo ikuisuus
Superkalifragilistikekspialidousuus
Um diddle diddle diddle, um diddle ay
Sen voi lausua takaperin: dousuusaliekspilistikfragikalirepus.
Mutta sehän on jo liikaa.
Jos kissa vie kielesi, ei kauhuun syytä lain
Sanan tään kun lausut tarkkaan taivuttain
Varo ettei elämääs se mullin mallin vie
Esimerkiksi...
Minä sanoin sen kerran tytölleni, ja nyt hän on vaimoni.
Ja kaunis kuin mikä!
Hän on superkalifragilistikekspialidousuus
Superkalifragilistikekspialidousuus
Anna! Mikko!
Pysykää lähelläni.
Voi, Perttu! Piirroksesi menevät pilalle.
Niitä piisaa lisää.
Tällä säällä kannattaakin myydä kastanjoita.
Tulkaapa, lapset.
Hei sitten, Perttu.
- Hei, Perttu. - Hei, Anna ja Mikko.
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
La dum, da da dum, da da da da dum...
Ei, minä en halua pahaa lääkettä!
Onko meidän pakko?
Kun jalat kastuvat, pitää ottaa lääkettä.
En halua sitä. En aio...
Limettimehua! Hyvää!
Tämä on mansikkaa.
Rommitotia.
Ei lainkaan hullumpaa.
Ethän jätä meitä koskaan?
Onko nenäliina tyynyn alla?
Jäätkö, jos lupaamme olla kilttejä?
Tuo lupaus on helppo rikkoa.
Miten selviäisimme ilman sinua?
Jään, kunnes tuuli kääntyy.
Milloin se tapahtuu?
Hiljaa. On aika nukkua.
Emme voi nukkua, kun tänään tapahtui niin paljon kivaa.
Niinkö?
Hyppäsimme Pertun kuvaan.
Ja olimme karusellissa.
Ja ratsastimme maalla.
Kettu kiikarissa! Jestas!
lhanko totta?
Etkö muista? Sinä voitit ratsastuskilpailun.
Olisinko minä muka osallistunut sellaiseen?
Minä näin sinut siellä.
Nyt hiljaa, tai kutsun poliisin.
Minä näin, että se tapahtui.
- Nuku nyt. - En halua nukkua!
Olemme liian virkeitä.
lhan kuten haluatte.
Valvo vain
Oot virkeä
Nosta pää
Pois tyynyltä
Ethän vain
Sä yritä
Sulkea nyt silmiä
Muut jos kaikki nukkuukin
Tyynyihinsä pehmoisiin
Hereillä siis pysy vaan
Valvo vain
Et nukahda
Valvo vain
Et nukahda
Ethän vain
Nukahda
Loistava päivä, herra Kompassi.
Nyt ei nuku kukaan. Pankaa tuplalatinki ruutia.
Tuplalatinkiko? Selvä on!
Ravistellaan vähän seutua!
- Onpa ihana aamu. - Niin on, rouva.
Panitko mädät munat laukkuuni?
Kyllä, rouva.
Menemme kokouksen jälkeen -
heittelemään pääministeriä tavaroilla.
Näytätpä hienolta, Yrjö.
Mitä meteliä tuo on?
- Keittäjä laulaa. - Mikä häntä vaivaa?
Hän on iloinen kuin peipponen.
Maija Poppasen myötä -
talossa on tapahtunut uskomattomia juttuja.
Niinkö?
Elli ei ole rikkonut astioita.
Se on uskomatonta.
Hän ja keittäjä riitelevät yleensä koko ajan, mutta tänään...
- Minäpä avaan oven. - Kiitos, muru.
Lopeta tuo hirveä metelöiminen!
Ja sulje ikkuna. Saan linnusta päänsärkyä.
Kyllä, herra.
Hiljaa! Herralle tulee päänsärkyä.
Onpa ikävää, ettet voi hyvin.
Olen elämäni kunnossa!
En vain tajua, miksi kaikki ovat niin iloisia.
Superkalifragilistikekspialidousuus
Onpa ihania kukkia. Kiitos, kulta.
Superkalifragilistikekspialidousuus
- Superkalifragilistikekspialidousuus - Lopettakaa!
Huomenta, isä.
Maija Poppanen opetti ihanan sanan.
Superkalifragilistikekspialidousuus
Mitä ihmettä te puhutte? Superkali... Super...
Mikä lie.
Se sanotaan, kun ei tiedä, mitä sanoa.
Minä tiedän aina, mitä sanoa. Menkääpä nyt.
Kyllä, isä.
Superkalifragilistikekspialidousuus
Voitko selittää tämän sopimattoman mekkalan?
Ei ole mitään selitettävää.
Sinä olet äreä.
Lapset halusivat piristää sinua.
Kuulehan nyt. En ole äreä,
olen mitä parhaimmalla tuulella. Minua ei tarvitse piristää!
Sanot aina haluavasi iloisen ja mukavan kodin.
Haluan tarkentaa,
että "iloinen" ei merkitse vastuuntunnottomuutta.
Anteeksi, rakas. Asemiin!
Kaikki saavat toki olla iloisia,
mutta käytös pitää muistaa.
Minä en aio sallia,
että Maija Poppanen horjuttaa kuria...
Täällä on tapahtunut kummia -
hänen tulonsa jälkeen,
ja olen huomannut sen.
Kyllä, rakas.
Vielä yksi asia.
Korjauta piano.
Kun istun sen ääreen, sen pitää olla vireessä.
Ethän sinä soita pianoa.
Se ei liity mitenkään asiaan!
Ensin menemme pianonvirittäjän luokse -
ja sitten käymme ostamassa rouva Kurrilta piparkakkuja.
Piparkakkuja...
Sitten haemme kalakaupasta merianturaa ja katkarapuja.
Älä jää jälkeen, Mikko.
Ahoi, te siellä!
- Huomenta! - Huomenta, amiraali.
Mikko, mikäs seikkailu teitä tänään odottaa?
Kohtaatteko hottentotit? Etsittekö aarretta?
Menemme ostamaan kalaa.
- Hienoa. Jatkakaa. - Selvä on, herra amiraali.
Vauhtia työhön nyt.
Kaiken pitää kiiltää ja hohtaa.
Tuohan on Anttu.
Ei niin nopeasti. En ymmärrä sanaakaan.
Joko taas? Voi miesparkaa.
Terveydeksi.
Tietysti, menen sinne heti.
Ja kiitoksia sinulle.
- Mitä se sanoi? - "Eipä kestä."
- Mitä muuta se sanoi? - Ei se sanonut mitään.
Sinähän sen tiedät.
- Meidän piti ostaa kalaa. - Suunnitelmiin tuli muutos.
Tulkaahan nyt. ÄIkää vitkastelko.
Ei auta murehtia, Anttu.
Menehän kotiin lepäämään.
- Hyvä, että olet täällä. - Tulin heti.
Miten hän voi?
Hän on tosi huonossa kunnossa.
Se voi tarttua lapsiin.
- Saammeko näppyjä? - Tuskinpa vain.
- Alpert-setä! - Varjelkoon.
Siinähän on Maija Poppanen. Onpa hauska nähdä sinua, Maija.
- Sinä lupasit, Alpert-setä. - Tiedän.
Minä kyllä yritin parhaani.
Minusta on vain niin hauskaa nauraa -
ja kun pääsen alkuun...
Silloin käy näin.
Nauraminen on kivaa!
En voi tälle mitään, näethän itsekin. Minä pidän nauramisesta.
Älä, Anna. Pahennat vain tilannetta.
Tämä on vakavaa.
Naama peruslukemille vain.
Viimeksi kesti kolme päivää saada hänet alas.
Taas naurattaa, ha ha ha haa
Oikein kunnolla
Taas naurattaa, ho ho ho hoo
Tää pahemmaks käy aina vaan
Kun naurattaa, ha ha ha haa
Se hilpeämmäks saa
- Sinusta ei ole apua. - Sen hauskempaa
Se nauramaan minut taas saa
Se on kiusallista!
Se nauramaan minut taas saa
Joidenkin nauru kuin nenään
Sointuu jotenkin näin
Hirveää.
Joidenkin nauru soi hampaissa kuin
Sihinä vesihiisin
Se ei miellytä minua lainkaan.
Kikatuskin
Törähdyskin
Kuin linnun tirskutus tää
Olet yhtä toivoton kuin setäkin.
Entäs jos tyylit nää sekoitetaan
Ensin ajatus hassu
Sit en hillitä voi
Ja khih - kikatus paljastuu
Ja pian karkaa taas koko ho ho ho hoo
Sitten ha ha ha haa
Onpa mukavaa! Toivoinkin, että liittyisit seuraan.
Meillä on aina niin hauskaa!
Kun naurattaa, ha ha ha haa
Oikein kunnolla
Niin naurattaa, ho ho ho hoo
Kaikki sen kuulla nyt saa
Kun naurattaa
ÄIkää te aloittako.
Se riemukkaammaks saa
Sen hauskempaa
Se meidät taas nauramaan saa
Tervetuloa, lapset. Olkaa kuin kotonanne.
Käykää istumaan.
Käykää...
Olette säälittävä näky!
Näystä tulikin mieleen velipoika.
Hän on töissä kellotehtaalla.
Mitä hän tekee?
Hän vain lähinnä tappaa aikaa.
Hän tappaa aikaa kellotehtaalla!
Keksit tuon omasta päästäsi.
Olipa hyvä juttu.
Olette mahdottomia!
Tuon pahempaa en ole nähnyt, tai nimeni ei ole Maija Poppanen.
Tunnen miehen, jolla on puujalka nimeltä Smith.
Mikä toisen jalan nimi on?
Eikö ollutkin hauska juttu?
Nyt on teeaika, lapset. Aikataulusta ei tingitä.
Jääkää toki. Tee on jo katettu pöytään.
Ja se jäähtyy.
Minä toivoin, että sinä kenties...
Erinomaista. Kiitos paljon.
ÄIkää potkiko, ettei mitään putoa.
Tiesin, että Maija pystyisi tuohon.
Seuraavaksi minun pitää kai kaataa teetä.
No, pakko mikä pakko.
ÄIkää naurako kuin hyeenat.
Kaksi palaako, Alpert-setä?
- Perttu? - En käytä sokeria, kiitos.
Kiva, kun tulit. Muuten olisi ollut ikävää.
Kaada maitoa Mikolle ja itsellesi.
Sää on kaunis vuodenaikaan nähden.
Säästä puheen ollen...
Eräs ystäväni meni ostamaan pitkiä alushousuja.
Kauppias kysyi: "Miten pitkät haluatte?"
Ystäväni vastasi: "Kunhan talven yli riittävät."
Rauhoitu, Anna!
Istukaa kunnolla pöydässä, lapset.
- Tässä on teesi, Alpert-setä. - Kiitos.
Minulla on hauskaa. Kunpa voisitte olla täällä aina.
Meidän täytyy. Emme pääse alas.
Siihen on keino.
En haluaisi mainita sitä. Pitää ajatella jotain surullista.
Ajattele sitten.
Hetkinen vain.
Nyt minä sen keksin.
Eilen naapurin rouvan ovikelloa soitti mies.
Mies sanoi: "Olen pahoillani, mutta ajoin kissanne yli."
- Tuo oli surullista. - Kissaparka.
Mies sanoi: "Haluan korvata kissanne."
Rouva vastasi: "Se sopii, mutta saatteko hiiret kiinni?"
Minä kyllä yritin kertoa surullisen jutun,
mutta kaikesta tulee ratkiriemukasta!
Tuo saa nyt riittää.
On aika mennä kotiin.
Se on surullista.
Se on surullisinta, mitä olen kuullut.
Tulkaa nyt!
Täytyykö teidän lähteä?
Minulla käy usein vieraita,
ja meillä on hauskaa. Sitten heidän pitää lähteä kotiin.
Se on surullista.
Tulemme pian uudestaan.
Meillä oli mukavaa.
Huolehdithan Alpert-sedästä?
Jään tänne vielä hetkeksi.
Olen säästellyt hyvää vitsiä tällaista tilannetta varten.
- Haluatko kuulla? - Oikein mielelläni.
Se kertoo vaaristani.
Vaarini näki eräänä yönä pahaa unta.
Hän pelkäsi niin, että puri tyynynsä palasiksi.
Aamulla kyselin hänen vointiaan.
"Voin hyvin, mutta suuta vähän kuivaa."
Mikään ei voita hyvää vitsiä.
Tuo ei ollut ollenkaan hyvä vitsi.
Olette myöhässä, Pankki!
Hohoi, Pankki! Onko jokin vialla, Pankki?
Pankki!
- Kiva, kun tulit! - Haluatko kuulla vitsin?
Meillä oli ihana päivä Maija Poppasen kanssa.
Se vitsi menee näin.
Tunnen miehen, jolla on puujalka nimeltä Smith.
Emme tunne ketään Smithiä.
Siinä oli toinenkin mies.
Hän kysyy: "Mikä toisen jalan nimi on?"
Joimme teetä katonrajassa.
Olkaa hiljaa, lapset.
Maija Poppanen vie meidät sinne taas, jos olemme kilttejä.
Sanoiko Maija Poppanen niin?
Menkääpä takaisin huoneeseenne.
Maija Poppanen, seuratkaa minua.
Kuten haluatte.
Maija Poppanen, joudun ikävä kyllä sanomaan tämän.
Iltaa, Yrjö. Onko jokin vialla?
Pelkään pahoin.
Minulla on kiire kokoukseen.
Toivon, että olet läsnä.
Tietysti, Yrjö.
Olen hyvin pettynyt teihin, Maija Poppanen.
Potkut tuli. Tämä on tuttu puhe.
On osittain minun syytäni,
että lapset viettävät päivänsä hyödyttömästi.
Heidän on aika oppia elämän vakavuus.
He ovat vasta lapsia.
Aivan, ja tapahtumien valossa...
Oletko varma asiasta?
Uskon niin, Vilma.
Täsmällisyys on pankissa tarpeen
Siit tingitä ei kodissakaan
Jos kuri, säännöt, perinteet jää puuttumaan
On seuraus häiriö, kaaos
Moraalin höltyminen
Ja pian on sotku kauhea!
Juuri niin.
On heille annettava valmiudet
He että voivat kestää vastoinkäymiset
Lapseni eivät saa puhua -
piirroksiin hyppäämisestä,
hevoskilpailuista ja ketunmetsästyksestä.
Se ei juuri haittaa. Se on perinteistä.
Mutta teekutsut katonrajassa!
Kutsut katonrajassa -
ja kaikki muut kyseenalaiset retket!
Huviretkillä täytyy ain olla tarkoitus
Tavoitteita siis ja hyödyllisyys
Typerät hokemat kuin
Superka...
Superkalifragilistikekspialidousuus.
Juuri niin.
Ja piirroksiin hypyt
On kasvatuspäämäärät aivan muut
He vaikka nuoria on viel tääl elon tiel
Heidän on seurattava...
- Isänsä elämää - Aivan.
Heidän nähtävä on tasekirjain mahtavuus
Ja laskelmien siistit rivit nää
Vain katse kohti tuottokäyrää nousevaa
Niin ilon malja yli läikähtää
Jäljissä taattonsa pian jo kulkee
Jäljissäni.
Tietänne kaitaa, suoraa pystypäin
Pystypäin.
Huomenna, niin kuin toivoitte kanssanne
Saapuu pienet vieraat käsikkäin
Hienoa! Osuitte ihan naulan...
Kanssaniko? Minne menemme?
Pankkiin tietysti, kuten ehdotitte.
- Minäkö? - Niin.
Huominen on tärkeä päivä.
Lasten pitää nukkua kunnolla. Hyvää yötä.
Sanoinko minä vieväni lapset pankkiin?
Siltä se ainakin kuulosti.
Miksipä ei. Se on oikea lääke -
tätä hutiloivaa, naisellista ajattelutapaa vastaan
Juuri niin. Hyvä idea.
- Emme anna sinun lähteä. - Mistä te puhutte?
- Etkö saanut potkuja? - Mitä?
En ikinä saa potkuja!
- Voi, Maija Poppanen! - Hurraa, hurraa.
ÄIkää tanssiko ympärilläni.
- Mutta... - Ei mitään muttia.
Lasten pitää nukkua, kun isä vie retkelle.
Viekö isä meidät retkelle?
- Kyllä. - En usko sitä.
- Hän ei ole vienyt meitä retkelle. - Eikä muuallekaan.
Miten sinä teit sen?
Miten sait hänet keksimään sen?
Että kehtaat. Minäkö muka saisin ihmiset keksimään juttuja?
- Minne hän vie meidät? - Pankkiin.
Pääsemme kaupunkiin.
Isä saa näyttää meille kaikki nähtävyydet.
Hän voi näyttää useimmat jutut.
Joskus läheisemme -
eivät vain näe nenäänsä pitemmälle.
Nenäänsä pitemmällekö?
Pikkuasiat voivat usein olla tärkeitä.
Siinä on katedraali.
Isä kulkee sen ohi joka päivä. Hän näkee sen.
Aikaisin portailla kirkon hän on
Ja lintuset ruokansa saa
Vanha nainen tuo
Alkaa taas kaupustelun
Lantilla vain ostakaa
Lintuja ruokkikaa, hoivailkaa
Pienistä huolehtikaa
On poikaset pesissä nälkäiset nuo
Kuka heille avun nyt suo?
Lintuset ruoan näin saa
Lantin, lantin maksaa se vaan
Hoivatkaa
Lantin pussi
Lantin vaan
Maksaa se vaan
Hoivatkaa
Kehottaa hän
Taivaalla
Lintuin näät lentävän
Katedraalin ympärillä
Kuvat pyhien apostolein alas katsoo
Ja seuraavat puuhiaan
On huulillaan hymy, kun taas pienimmistä
Hän saa jonkun huolehtimaan
Vähäiset
On sanansa nuo
Silti kuule
Sä sanoma tuo
Linnuista huolehtikaa
Lantin pussi
Lantin vaan
Maksaa se vaan
Vähäiset
On sanansa nuo
Silti kuule
Sä sanoma tuo
Linnuista huolehtikaa
Lantin pussi
Lantin vaan
Maksaa se vaan
Pankki on arvokas paikka,
jossa pitää käyttäytyä.
Luulin, että se on sinun pankkisi.
Tavallaan se onkin.
Katso, Mikko!
- Siinä hän on. - Kuka?
Lintunainen, josta Maija Poppanen kertoi.
- Etkö näe häntä? - Totta kai näen.
Luuletko, etten näe nenääni pitemmälle?
Kuuntele, isä. Hän sanoo sen.
Linnuista huolehtikaa. Lantin pussi.
Mitä muutakaan hän sanoisi?
Saammeko ruokkia lintuja?
- Minulla on pari lanttia. - Ole kiltti.
Et saa haaskata rahojasi lintuihin!
Maija Poppanen sanoi...
Viis siitä.
En halua kuullakaan hänestä.
Lantit ovat minun.
En salli, että haaskaat rahasi.
Näytän pankissa, mitä lantilla voi tehdä.
Se on sinusta taatusti kiinnostavaa.
Mitä tämä merkitsee?
Nämä ovat lapseni, herra Naakka.
- Miksi he ovat täällä? - He haluavat avata tilin.
- Näinkö on? - Kyllä.
Paljonko sinulla on rahaa?
Pari lanttia vain. Haluan ruokkia lintuja.
Pari lanttiako?
Lantista minäkin aloitin.
Hän on pankin johtaja, vanhempi herra Naakka.
Hän on talousmaailman jättiläinen.
Isä, nämä ovat Pankin lapset. He haluavat avata tilin.
Vai niin, vai haluavat. Sehän on erinomaista.
Me tarvitsemme aina lisää rahaa poikimaan pankkiin.
Sinulla on siis pari lanttia. Näytätkö niitä?
Haluan ruokkia lintuja.
Kissanviikset! Siitä syntyy vain lihavia lintuja.
Mutta...
Jos lanttis säästät pankkiin
Silloin viisaasti
Käyttäydyt
Sijoitukses alkaa pian kasvaa pankissa
Korkoa
Ja kohta kääriä saat voiton
Kun sun omaisuutesi
Näiden herrain
Ansiosta
Viisaasti
Sijoitettuna
Se on
- Saanko jatkaa? - Olkaa hyvä, Pankki.
Katsos, Mikko, voit saada...
- Rautatiet Afrikan - Tismalleen!
Padot Niilinkin
Kertokaa aluksista!
- Valtamerilaivat - Kertokaa lisää!
- Majesteettiset sulkuporttikanaalit - Mielikuvitus lentää!
Plantaasit, miss kypsyvi tee
Kaiken alku
Oli siis harkiten sijoitettu lantti
Meillä
Ja nimenomaan
Täällä uurastamme me
Tää luotettava teidän pankkinne
- Anna rahat minulle. - Enkä! Haluan ruokkia lintuja.
- Pankki! - Kyllä, herra.
Kun talletat sä rahaa pankkitilille
Huomaat pian
Kertokaa lisää!
Kasvaa korkoa lanttisi sun
Puolivuosittain
Ja silloin saavuttaa voit paikan
Jolta valtaa vaikuttaa
Sekä menestystä hankit
Rahamaailmamme huipulta
Ostaa voit myös osakkeita
Mieti velkakirjoja
Ja myös katteet, osakkeet siis
- Konkurssit - Koplaukset
- Kytkykaupat - Kaikenlaiset keplottelut
- Yhtiöt - Ja kaivokset
- Tehtaat - Konsernit
- Fuusiot - Ja öljylähteet
Pankit
Kun Englannin pankit ovat pystyssä,
Englantikin pysyy pystyssä.
Kun Englannin pankit kaatuvat, Englantikin kaatuu.
No niin, Mikko, sinä ainoastaan...
Lanttis luottaen
Sijoita
Kärsivällisesti tänne
Siis nimenomaan
Täällä uurastamme me
Tää luotettava teidän pankkinne
Tervetuloa sijoittajiemme joukkoon.
Antakaa rahat takaisin!
Mikko, käyttäydy kunnolla!
- Kunnolla nyt, Mikko. Anna. - Antakaa rahat.
Anna. Mikko.
Haluan rahani takaisin!
Joku ei saa rahojaan pankista.
Minä ainakin otan omani. Tyhjennän tilini.
Niin minäkin!
Lopettakaa kaikki maksut!
- Mikko. Anna. - Antakaa rahani.
Tulkaa takaisin, lapset!
Anna. Mikko.
Minä haluan rahani!
Tule!
Pysäyttäkää lapset!
Tulkaa, niin minä piilotan teidät.
- Hetkinen. - Jätä siskoni rauhaan!
Eihän kaverinne tee teille pahaa.
Perttu! Sinäkö siinä olet?
Palveluksessanne.
- Olet likainen. - Olen vähän tahriintunut.
Olen tänään nokikolari.
Meitä pelottaa.
ÄIkäähän nyt.
Pidän teistä huolta kuin oma isänne.
- Kuka teitä jahtaa? - Isä.
Hän vei meidät pankkiinsa.
Me teimme kai jotain kamalaa.
Hän pani poliisin ja armeijan peräämme.
Älä liioittele.
Tässä on nyt jotain mätää.
Isänne rakastaa teitä.
En usko. Olisitpa nähnyt hänen ilmeensä.
Hän ei pidä meistä yhtään.
Se on tuskin totta.
Niin se on.
Istutaanpa tuohon.
Anteeksi vain, mutta minä kyllä säälin isäänne.
Hän istuu kylmässä, kovassa pankissa joka päivä.
Ympärillä on kylmää, kovaa rahaa.
Ketään ei saisi pitää häkissä.
Onko isä häkissä?
Häkkejä on monenlaisia.
Jotkin näyttävät pankeilta.
Isä ei ole pulassa vaan me.
Oletko ihan varma? Mietipä asiaa.
Teistä huolehtivat äiti,
Maija Poppanen, konstaapeli Jokinen ja minä.
Kuka huolehtii isästänne?
Kun tapahtuu kamalia,
hänen pitää selvitä yksin.
Hän ei voi kertoa kenellekään.
Hän ei puhu ongelmistaan kotona.
Hän vain puurtaa töissään valittamatta, yksin ja hiljaa.
- Hän ei ole kovin hiljainen. - Suu kiinni.
Luuletko, että isä tarvitsee apuamme?
En osaa sanoa.
Tiedän vain, että isille on aina apu tarpeen.
Minä vien teidät kotiin.
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
Kun katolle nouset, pidä lakistas kii
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
On mies siellä musta ja naurava suu
Hän nuohooja on
Ja ei kukaan muu
Toiset ei nuohoojaa arvosta lain
On suttuinen hän ja niin nokinen ain
Vaikk piipusta nokisen peitteen mä saan
Niin hauskempaa työtä en saa milloinkaan
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
Kun katolle nouset, pidä lakistas kii
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
On mies siellä musta ja naurava suu
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
Kun katolle nouset, pidä lakistas kii
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheroo
On mies siellä musta ja naurava suu
Elli, lähetä soittaja pois.
Olen kamalasti myöhässä.
- Minä lähdenkin. - Odottaisit isää.
Hän haluaa varmaan kätellä sinua.
- Täällä ovat lapset. - Hehän olivat isän kanssa.
Ette kai ole taas karanneet?
He eivät ole karanneet, rouva.
He ovat pelästyneet. Jonkun pitää vahtia heitä.
Maija Poppanen voi...
Ei, hänellähän on vapaapäivä.
- Elli, voitko...? - En, rouva.
Messingit pitää kiillottaa.
- Kysytkö rouva Kampelaa? - En maksustakaan.
Keittäjä leipoo, ja tiedättehän te hänet.
Entäpä te? Olette kiltisti huolehtinut lapsista.
Minäkö?
Minun pitää mennä. Pormestarin savupiippu on tukossa.
Savupiippuko? Ajatella!
Olohuoneen piippu savuttaa alituiseen.
Kiitoksia paljon!
Siitä on lapsille huvia.
Pormestari suuttuu.
Olen valtavan kiitollinen.
Menen nyt. Urheat naisemme vankilassa odottavat minua johtamaan laulua.
Hei, kullannuput! Nähdään pian.
Harjaa ja köyttä näin käyttelen vain
Ja taitoni vaarilta perinnöks sain
Onpa tuolla pimeää ja synkkää.
Kylläpä sitä voi olla väärässä.
Tuotahan voi kutsua oveksi lumottuun paikkaan.
Kun savu piipusta tuprahtelee
Niin välillä
Päiväkin pois himmenee
Vain salainen kajastus
Jäljelle jää
Mut aurinko kaiken
Nyt taas selvittää
Ja kun katolle nousen
Uu, mitä nään
Voisimmepa mennä ylös.
Minä pidän savupiipuista.
Ja niin pitääkin. Savupiippu on ihmeellinen juttu.
Se yltää katolle asti.
Tuuli puhaltaa piipun yli -
ja vetää savut ylös hormiin.
Kokeilepa, miten harja kiskoo.
lhan kuin olisi valas koukussa.
Varo, Mikko. Takka on arvaamaton paikka.
Voi ei.
Mikko!
Tule takaisin alas, Mikko!
- Missä sinä olet, Mikko? - Onpa noloa.
Et saisi yllyttää lapsia, Perttu.
- Siinä meni toinenkin. - Menenkö perään?
Eihän heidän voi antaa loikkia kuin kengurut.
Älä pelkää, Mikko. Kaikki kyllä...
Takit päälle ja heti!
- Pitäkää kiirettä. - Täällähän te olette.
Se oli vahinko.
Ei se mitään. Tätä voisi kutsua onnekkaaksi tilanteeksi.
Katsokaapa tuonne.
Tietön viidakko odottaa, että sitä tutkittaisiin.
- Miten on, Maija Poppanen? - Ole kiltti!
Ole kiltti.
Hyvä on, jos kerran on pakko.
Riviin järjesty.
Vauhtia nyt.
Rivi suoraksi. Huomio!
Kivääri olalle vie!
Käännös oikeaan päin!
Mars mars!
Hei siellä!
Se on vain puhdasta nokea.
- Jäämmekö tähän? - Emme suinkaan.
Koko maailma on jalkojen juuressa.
Ja sen näkevät vain linnut, tähdet ja nokikolarit.
Näky on hieno, mutta yöilma on viileää.
Tulkaa.
Chim chimeney, chim chimeney chim chim cheree
On nuohoojan seurassa viihtyisää niin
Joukossa tässä jo hymyyn käy suu
Kun kuulen tuon chim chim cheree, chim cheroo
Chim chimeney chim chim
Cheree, chim cheroo
- Cheroo. - Cheroo.
Cheroo.
Nuo ovat kavereitani!
Steppaamaan! Steppaamaan!
- Steppaamaan! - Steppaamaan!
Steppaamaan!
Steppaa vain, steppaa vain, mukaan kaikki steppaamaan!
Steppaa vain!
Steppaa vain, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Steppaa vain, sä steppaa vain
Potki jalkaa!
Potki jalkaa, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Potki jalkaa, steppaa vain
Piippu kierrä!
Piippu kierrä, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Piippu kierrä, steppaa vain
Lintusen lailla!
Lintusen lailla, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Lintusen lailla, steppaa vain
Aidalle hyppää!
Aidalle hyppää, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Aidalle hyppää, steppaa vain
Harjalle nouse!
Harjalle nouse, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain
Harjalle nouse, steppaa vain
Liity rinkiin!
Liity rinkiin, steppaa vain
Liity rinkiin, liity rinkiin
Steppaa vain, steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain Potki jalkaa, steppaa vain
Maija mukaan steppaamaan!
Antaa mennä, Maija Poppanen.
Perttu on onnenpekka.
Steppaa, Maija Poppanen.
No niin.
Väistäkää. Antakaa tilaa.
- Onpa hän ihana! - Onpa hän kaunis!
Viehättävää!
Hei, hei, hei.
Tee se uudestaan, Maija.
Tee se uudestaan.
Nyt mennään.
Hottentotit hyökkäävät!
Että kehtaavat! Näytetään niille.
Ammutaan täyslaidallinen!
Vauhtia nyt, herra Kompassi. Annetaan niille opetus.
- Tykki on ladattu, herra amiraali. - Valmiina.
Tulta!
Oikein hyvin osuttu, herra.
Taas ne on täällä!
Taas ne on täällä, steppaa vain
- Aa! - Aa! Steppaa vain
Ei syytä huoleen ole lain
- Aa! - Steppaa vain
Sitten kun ehdit, Elli...
Äänioikeus, steppaa vain
Ei ole parhaillaan.
- Äänioikeus! - Äänioikeus!
Herra saapuu!
Herra saapuu, steppaa vain
Mitäs nyt?
Mitäs nyt, mitäs nyt?
- Herra saapuu, steppaa vain - Mitäs nyt?
- Potki jalkaa, potki jalkaa - Perttu.
- Onnea, herra. - Olipa hauskaa.
Mukavaa oli, herra.
Onnea, herra.
Joka nuohooja kätteli sinua.
Olet maailman onnekkain mies.
- Tulkaapa, lapset. - Hetkinen.
- Mitä tämä oikein tarkoitti? - Anteeksi?
Voitteko ystävällisesti selittää?
Haluan tehdä erään asian selväksi.
Niin?
Minä en ikinä selittele mitään.
Pankki puhelimessa.
Herra Naakka?
Olen pahoillani pankin tapahtumista.
Voin vakuuttaa...
Tänä iltanako?
Odotamme teitä yhdeksältä.
- Varmasti. - Varmasti.
Kyllä, asia on äärettömän vakava.
- Pahoittelemme tätä. - Pahoittelemme tätä.
Olettehan ollut palveluksessamme monta vuotta.
Palveluksessamme monta vuotta.
- Kuten isännekin oli ennen teitä. - Kuten isänne ennen teitä.
Kyllä, herra Naakka. Olen siellä yhdeksältä.
Kai joka miehellä on unelmat suuret
Jotakin saavuttaa elämässään vois
Mut ennen kuin on into
Vaihtunut pettymykseen
Jo perikatoon hän käy Ja määränpäätä ei näy
Ja liekki kytevä jo sammuu pois
Elämä on kyllä tosi kummallista.
Kaikki johtuu Maija Poppasesta.
Hänen tulonsa jälkeen alkoi tapahtua.
- Maija Poppasestako? - Niin tietysti.
OI ennen rauhaa
Järjestystä
Tyyntä elämää
Mut saapui nainen
Tää kaaos kannoillaan
Ja nyt on tipotiessään
Kaikki haaveet nuo
Vain karvaan kalkin
Mies tää juo
Kaikki on sen Poppasen syytä!
Tunnen Maija Poppasen, joka laulaa näin:
Sä kuorruta sokerilla
Jos niin teet
Sä hauskaksi saat
Tylsät arjen askareet
Juuri tuota tarkoitan!
Ei asioita voi muuttaa!
Ei ihme, että kaikki on mullin mallin.
Kun puuroa
Sokerilla koristaa
Voikin olla elämäsi
Hauskempaa
Siitä seuraa pelkkää harmia.
Tiedätkö mitä hän teki?
Hän huijasi minut viemään lapset pankkiin.
Siitä harmit alkoivat.
Huijasiko hän viemään lapset retkelle?
- Kyllä. - Hävytöntä!
Teillähän on paljon tärkeitä töitä. Häpeällistä!
Olette korkeassa asemassa. Teitä moni arvostaa.
Kun itkee pienet kullanmurut
Ei ole aikaa lohduttaa
Ja nähdä pienet kasvot
Jotka jälleen hymyn saa
Kun isi aina tietää
Mikä helpottaa
- Minä en... - Niinpä niin, herra.
Kun työssä raataa saa
Päivät pitkät
Vaikk lapsuus tuo
Niin pian ohi on
Ja aivan pian he lentävät
Pois pesästä
On silloin kaikki myöhäistä
Heitä auttaa
Lääkkeen karvaan sä sokerilla
Makeaksi saat
Siis makeaksi saat
Makeaksi saat
Näkemiin, herra. Anteeksi, että vaivasin.
Isä...
Olemme pahoillamme lanteista.
Emme tienneet, että joutuisit vaikeuksiin.
Ole hyvä, isä. Sinä saat lantit.
Muuttuuko kaikki taas hyväksi?
Kiitos.
Sisään!
Hattu päästä, Pankki.
Iltaa, hyvät herrat.
Aloita nyt.
Kyllä, isä.
Vuonna 1773 tämän pankin virkailija lainasi suuren summan rahaa,
jolla rahoitettiin teelasti Amerikkaan.
- Tiedättekö, miten kävi? - Taidanpa tietää.
Bostonin satamassa -
joukko siirtokuntalaisia pukeutui intiaaneiksi, nousi laivaan,
alkoi riehua ja heitti teen laidan yli.
Tee ei enää kelvannut juotavaksi edes amerikkalaisille.
Aivan. Velkaa ei maksettu takaisin.
Täällä syntyi paniikki. Kaikki halusivat tyhjentää tilinsä.
Sellaista ei ole tapahtunut tässä pankissa sen koommin.
Ennen tätä päivää!
Ja syynä oli teidän poikanne häpeällinen käytös.
- Kiistättekö sen? - En kiistä, herra.
Kannan kyllä vastuun poikani teosta.
Mitä odotat? Käy toimeen.
Kyllä, isä.
- Ei, ei tuota! - Rauhallisesti.
Onko teillä sanottavaa, Pankki?
Sanotaan, että kun ei ole mitään sanottavaa, voi vain sanoa...
Onko teillä sanottavaa, Pankki?
- Vain yksi sana. - Niin?
Superkalifragilistikekspialidousuus.
Mitä?
Superkalifragilistikekspialidousuus.
Maija Poppanen oli oikeassa. Se parantaa oloa.
Ei sellaista sanaa olekaan.
Onpas. Se on hyvä sana.
Tiedättekö, mitä ei olekaan?
Kaikella kunnioituksella,
teidänlaistanne ei olekaan!
Häpeämätöntä!
Haluatteko kuulla vitsin?
- Se on tosi mojova. - Vitsi? Mojova?
On kaksi ihanaa ihmistä, Anna ja Mikko.
He tapaavat kadulla, ja Anna sanoo:
"Tunnen miehen, jolla on puujalka nimeltä Smith."
Mikko vastaa: "Niinkö? Mikä toisen jalan nimi on?"
Mies on seonnut. Kutsukaa vartija!
Superkalifragilistikekspialidousuus. Oloni vain paranee.
ÄIkää lyökö isää!
Tässä ovat lantit,
superkalifragilistiset ekspialidousuus-lantit!
Vaalikaa niitä. Hyvästi!
- Minne menette? - En tiedä.
Saatan hypätä liitupiirroksen kautta maalle -
tai voittaa karusellihevosella kilpailun!
Ehkä lennätän vain leijaa. Poppanen tietää.
- Kuka? - Lastenhoitaja.
Hän laulaa hupsua laulua.
Lääkkeen karvaan sä sokerilla makeaksi saat
Makeaksi saat, makeaksi saat
Mieshän on seinähullu.
Puujalka nimeltä Smith...
Puujal...
Isä.
Isä!
Tule alas!
Isi! Tule takaisin, isi!
Tuuli on kääntynyt läntiseksi.
Hän ei välitä meistä.
Hän lupasi viipyä, kunnes tuuli kääntyy.
Eikö niin, Maija Poppanen?
Toisitko hattutelineen?
Etkö rakasta meitä, Maija Poppanen?
Miten minun kävisi, jos rakastaisin kaikkia lapsia, jotka hyvästelen?
Juuri niin. Yrjö Wilhelm Pankki. Kirsikkatie 17.
Noin 185 senttiä, luulisin.
Soitimme hänen pankkiinsa aamulla.
Kävi ilmi, että hänet erotettiin eilen.
Hän voi tehdä mitä vain epätoivoissaan.
Kannattaisi naarata jokea.
Sillan pielessä on suosittu hyppypaikka.
Elli-kiltti!
Hän vaikuttaa kunnolliselta mieheltä.
Ei mitään teerenpeliä, tiedättehän.
Säännölliset tavat tietääkseni.
...makeaksi saat. Lääkkeen karvaan...
- Se on hän! - Tai joku häneltä kuulostava.
Voitteko vaientaa tuon metelin?
En saa selvää komisarion puheista.
Lääkkeen karvaan sä sokerilla makeaksi saat
Yrjö.
Et hypännytkään jokeen. Olitpa järkevä.
Kaikki on hyvin. Hän löytyi.
Ei kun elossa.
Tai luulisin niin. Hän suutelee rouvaansa.
Mitä pankissa tapahtui?
Minä sain potkut!
Lääkkeen karvaan sä sokerilla makeaksi saat
Hänellä on alkanut viirata päästä.
Hän on pähkähullu.
Mitä teit kellarissa?
Näet pian. Missä lapset ovat? Anna! Mikko!
- Isänne kutsuu teitä. - Tuo ei kuulosta isältä.
Anna. Mikko.
Menkäähän nyt. Kipin kapin.
Ethän lähde pois?
Kipin kapin.
Isä on korjannut sen!
- Se on hieno. - Miten sinä teit sen?
Vain pala on tää paperin
Sillä lentää voit sinäkin
Jalat maassa
Voit päästä sä lentämään
Köysi näin kädessä
Lintu oot lentävä
Oi, oi, oi
Leijaa lennätän
Näin sen kun liidätän
Leijaa lennätän
Ja huolet haihtuu
Näin vien sen ilmoihin
Käy tie sen taivaisiin
Oo, leijaa lennätän
Leijaan tarvitaan pyrstö.
Juuri niin minä sanoin, komisario. Leijaa lennättämään.
Ei, komisario. En tarkoittanut sillä teitä.
Leijaa lennätän
Näin sen kun liidätän
Leijaa lennätän
Ja huolet haihtuu
Näin vien sen ilmoihin
Käy tie sen taivaisiin
Oo, leijaa lennätän
Kun sä leijan ilmoihin viet
Kevyt höyhen itsekin liet
Tanssin tuulelta saat, jäävät allesi maat
Köysi näin kädessä
Lintu oot lentävä
Nyt!
Leijaa lennätän
Näin sen kun liidätän
Leijaa lennätän
Ja huolet haihtuu
Siinähän te olette, Pankki. Haluan onnitella teitä.
Kerroitte hyvän vitsin. Puujalka nimeltä Smith...
Vai oliko se Jones?
Isä kuoli nauruun.
Olen pahoillani.
ÄIkää suotta pahoitelko.
Hän oli onnellisempi kuin koskaan.
Hän jätti paikan uudelle osakkaalle. Onnittelen.
Kiitos, herra. Kiitoksia paljon.
Näin vien sen ilmoihin
Käy tie sen taivaisiin
Oo, leijaa
Lennätän
Siinä on kiitos! He eivät edes hyvästelleet.
Eivät niin.
Katso nyt heitä! Isä on heille tärkeämpi kuin sinä.
- Niin pitääkin olla. - Eikö se harmita sinua?
Täydelliset ihmiset eivät anna tunteille valtaa.
Niinkö? Voin kertoa, että minua sinä et huijaa.
lhanko totta?
Tiedän, että välität noista lapsista,
ja jos luulet, että pidän nokkani supussa...
Tuo saa riittää, kiitos.
Hei, Maija Poppanen. Palaa pian takaisin.
Oi, oi, oi
Leijaa lennätän
Näin sen kun liidätän
Leijaa lennätän
Ja huolet haihtuu
Näin vien sen ilmoihin
Käy tie sen taivaisiin
Oo, leijaa
Lennätän
LOPPU
Downloaded From www.AllSubs.org